Jeg befinder mig i luften over Great Rift Valley i Østafrika.
Under mig ligger et kaotisk landskab-
-der er forvredet i takt med jordskorpens bevægelser.
Det er også et landskab, der hele tiden forandrer sig-
-hvor dyr året rundt tvinges til at sætte livet på spil.
Men for dem, der overlever her,-
-er det et af verdens frodigste naturområder.
Nyiragongo, verdens største lavasø.
Lavaen bobler op fra næsten 15 km dybde.
Intet sted kan man komme Jordens glødende indre nærmere.
Nyiragongo er en af Afrikas mest aktive vulkaner.
Man kan se udbruddet fra rummet.
Mens magmaen bobler under jordoverfladen-
-flås landområderne mod øst i stykker.
Denne type vulkaner forandrer hele tiden Østafrikas udseende.
Nok er vulkanudbrud voldsomme-
-men de medfører også en eksplosion af liv.
Den frodige aske fra utallige udbrud dækker jorden.
Det er de perfekte forhold for forskellige slags græs-
-der gror i enorme mængder.
Græsset lokker flere dyr til sig end noget andet sted på Jorden.
Gnuer.
Intet kan stoppe dem.
Alle de genvordigheder bare for at finde frisk græs.
De migrerende flokke er kun en del af dyrelivet her.
Ser man nærmere efter, opdager man nye ting.
Livet på savannen handler om at få det bedste ud af situationen.
Men det er altid vovet. I morgen kan der gælde nye forudsætninger.
Agamerne venter på, at gnuerne kommer-
-og er klar til at udnytte situationen.
Ventetiden betaler sig. Der er over en million gnuer på vej.
Og med gnuerne følger insekter - milliarder af insekter.
Føde, hvis de ellers kan fange dem!
Der må findes en ny strategi.
Denne agame har øjnet en chance.
Der er kun en ting, der lokker flere fluer til end gnuer:
Løver, der har spist gnuer.
Løven er kendt for sit dårlige lune og kan let daske til øglen.
Den skal vælge den rette løve.
Ikke den.
Heller ikke den.
Måske...
Nej, forresten.
Det gælder om at holde hovedet koldt for at komme tæt nok på byttet.
Sådan!
Nu er den ved at have styr på det.
Men det her er måske lige ambitiøst nok.
Det kræver mod at jage på ryggen af en løve.
Men det kræver sund fornuft at vide, hvornår man skal stikke af.
Gnuerne bliver ikke ret længe,
-og da de forsvinder igen, forsvinder fluerne.
Østafrika forandrer sig hele tiden.
Denne slette var før dækket af skov, der strakte sig fra kyst til kyst.
Højt over sletterne skygger skyerne for bjergtoppene-
-der knejser mere end 5.000 meter oppe i skylaget.
De snedækkede tinder er en del af en bjergrig barriere-
-der skiller den gamle jungle mod vest fra savannerne mod øst.
Her ligger Afrikas største gletscher-
-blot nogle kilometer nord for Ækvator.
Dette er de legendariske Månebjerge.
Tinderne strækker sig så højt, at de skaber deres eget vejr.
Lokalnavnet for bjergene er "Ruwenzori" - "Regnmageren".
Smeltevandet kommer fossende ned fra gletscherne.
Og længere nede af skråningerne udnytter den tætte jungle vandet.
Rester af den tætte, dampende skov-
-der engang for længe siden dækkede hele Østafrika.
Da klimaet blev tørrere på den anden side af bjergene, visnede skovene.
I dag er der kun små pletter med højlandsjungle tilbage-
-hvor dyr, der plejede at bo i de gamle skove, nu kan leve.
Verdens største primater:
Bjerggorillaer.
Denne unges forfædre har levet i disse skove i millioner af år.
Men rundt omkring har landet forvandlet sig til sump og savanne.
De store dyr bevæger sig ikke længere ind i Østafrika end hertil.
De er strandede på deres øer i det afrikanske skylag.
Under højlandet-
-løber vådområder på kryds og tværs af den åbne savanne.
Bangweulu-sumpen er enorm.
Navnet betyder, "hvor vandet møder himlen".
Skjult i denne labyrint af vandveje lever et helt enestående væsen.
En kæmpe fugl med et forhistorisk udseende.
Et træskonæb.
Den er over en meter høj-
-og vandrer gennem sumpområderne-
-for at finde føde.
Det der er da ingen fisk.
Længere inde i sumpen venter anledningen til alt dette fiskeri.
Denne unge er kun tre uger gammel og stadig lidt usikker på benene.
Næbbet giver den balanceproblemer.
Den kan ikke flyve eller gå ordentligt før om flere uger.
Den er fuldt ud afhængig af forældrenes omsorg.
Der er også en mindre unge, der ikke har det helt så godt.
Den store unge tigger sin mor om noget at drikke.
Mens hunnen henter vand-
-viser ungen en dyster side-
-i forholdet til sin bror eller søster.
Den er tre dage ældre end den anden-
-og har hele tiden fået mere mad og opmærksomhed.
Det her er ikke bare søskendejalousi.
Da moderen vender tilbage, ser den, hvad den ældre unge har gjort.
Den mindste unge søger beskyttelse hos moderen.
Men den har allerede valgt.
Den giver kun vand til den førstefødte.
Træskonæb opfostrer sjældent mere end en unge.
Den yngre unge er der kun, hvis den ældre ikke overlever.
Nu ved de voksne fugle, at det er bedre-
-at satse alt på at opfostre den ene, levedygtige unge.
Den skiftende vandstand gør fiskebestanden alt for usikker-
-til at de vil kaste sig ud i at opfostre to unger.
Her er alting foranderligt.
På denne tid af året begynder tørken i Østafrika.
Floder og vandhul svinder ind.
Jorden bliver hele tiden tørrere.
Irritationen stiger.
Flodhestene prøver at finde lidt fugt.
I den uudholdelige tørke hjemsøges landet af endnu en forandring.
Uden varsel hærges de knastørre sletter af brande.
Luerne æder sig frem over savannen med 80 kilometer i timen.
De er næsten 1.000 grader varme og brænder alt på deres vej.
Hvert år går et område, der er større end Storbritannien, op i røg.
Men ødelæggelsen kan føre til noget godt, hvis man tager chancen.
Modigt fanger forskellige fugle insekter,-
-der flygter fra flammehavet.
Der er intet bedre end en grillet græshoppe.
Brandene kan virke ødelæggende,-
-men de er faktisk en del af naturens gang-
-og vigtige for nyt liv på de østafrikanske græssletter.
Men nogle gange stopper processen, når der er allermest brug for den.
Her på Amboselis sletter i skyggen af Kilimanjaro-
-har det ikke regnet to år i træk.
Og i år er regntiden allerede forsinket.
Det er den værste tørke i 50 år.
Normalt er Amboseli tilholdssted for elefanter.
Sletterne er normalt grønne og fulde af græs.
Men nu er der bare den tørre jord.
Denne elefantflok er på en evig vandring-
-for at finde føde.
De små må ikke sakke bagud. Nogle gange når de ikke at die.
Manglen på græs tvinger elefanterne til at æde tørre kviste.
De voksne dyr kan måske godt overleve af det-
-men det er ikke nok til ungerne.
Alle flokkens hunner kæmper for at kunne lade ungerne die.
Deres søgen efter føde bliver mere og mere desperat.
Da flokken går videre, står denne hun over for et frygteligt valg:
At følge med familien eller blive hos ungen, der ikke mere kan stå oprejst.
Snart er de forsvundet.
Men hun er programmeret til at blive.
Hun forlader ikke bare sin unge.
Da ungen drager sit sidste suk, ved hun, at kampen er tabt.
Der er endnu mere ugæstfri områder end de støvede sletter.
Dette underlige landskab er saltskorperne fra en række søer-
-der løber gennem Østafrika.
Saltsøerne forandrer sig dagligt-
-i takt med, at vandet fordamper, og kun saltet er tilbage.
Vandet er blevet forgiftet af vulkanske kilder.
Men selv her er der liv.
Farverne kommer fra alger, der er specielt tilpassede vandet.
Og disse alger lokker et af Østafrikas særeste dyr til.
Blandt Bogoria-søens dampende gejsere-
-bader og æder mere end en million små flamingoer i vandet.
De samles her, når algerne blomstrer.
De mange fugle skaber et af verdens mest spektakulære syn.
Næsten hele Jordens bestand af flamingoer lever her-
-og flytter fra sø til sø i takt med, at algebestanden stiger og falder.
Vulkanåbningerne langs bredden vidner om de kræfter-
-der hele tiden forandrer landskabet.
Himlens farve tyder på-
-at det snart vil regne på de knastørre sletter.
Endelig falder store mængder regn på den tørstige jord.
Igen forandres alting af regnen.
En kronørn har ventet på det, som regnen forhåbentlig medfører:
Føde til dens sultne unge.
Valget af redeplads var et sandt vovestykke.
Ungens liv afhænger af, at der kommer byttedyr fra Congos regnskove.
Snart er ventetiden forbi.
Afrikas største pattedyrsmigration er begyndt.
Ti millioner flyvende hunde lokkes til den lille skov-
-i udkanten af savannen.
De mødes her for at mæske sig i frugt.
Det er det kronørnen og dens unge har ventet på.
Men de er ikke alene. Andre rovfugle er kommet flyvende langvejs fra.
Flodørne. Kampørne.
Og alle er efter de flyvende hunde.
Den risiko, kronørnen løb, ved at bygge rede her,-
-har betalt sig.
Det er den eneste ørn, der bygger rede her i skoven.
Den eneste, der risikerede at forplante sig her,-
-inden træerne bar frugt og de flyvende hunde kom.
Den ruger kun æg ud hvert andet år, så timingen skal være perfekt.
De flyvende hunde bliver kun i et par måneder-
-men chancen har givet ungen den bedst tænkelige start.
Græssletterne er afgræsset, afbrændt-
-og har udstået den værste tørke i flere generationer.
Men efter regnen trives de atter.
Og på de før så tørre sletter i Amboseli-
-ser alting atter lysere ud.
Tørken har dræbt hundredvis af elefanter-
-men nu begynder de, der overlevede, at vende hjem.
Og de har en overraskelse med.
En nyfødt elefant.
Ungen er omgivet af føde og kan fokusere på vigtigere ting.
Som fx at jage hejrer.
Selv elefanthannerne vender tilbage.
Denne han har ventet i mange år på en chance for at formere sig.
Nu skal den slås for den ret.
Men rivalen er kæmpestor.
Deres hoveder vejer lige så meget som en bil.
De har sloges i flere dage.
De kæmper for tredje dag i træk, og nu kulminerer striden.
Snart er en af dem tvunget til at erklære sig besejret.
Sammenstødene er så voldsomme, at de kan brække stødtænderne.
Tre dages kamp er forbi.
Vinderen har vundet hunnernes gunst.
Arbejdet med at erstatte det, man mistede under tørken, er begyndt.
Snart er elefanterne fuldtallige igen.
Dyrene i Østafrika sætter hele tiden livet på spil.
Men trods de skiftende forudsætninger-
-betyder deres tilpasningsevne, at de oftest vinder i livets lotteri.
Livet i Østafrika kan forekomme hårdt-
-men intet andet sted er mulighederne så righoldige som her.
Og det var netop disse savanner-
-der var oprindelsen til verdens mest tilpassede art: mennesket.
Danske tekster: BTI Studios